Alla borde ställa sig frågan om hans liv var mindre värt än sina kamraters liv.
Ja, det var det... Men varför?
För att våra kroppar inte tillhör oss-
-utan den tillhör vår nation, vårt land-
-och främst av allt, vår Führer.
Det finns inget finare sätt att dö på, än att dö som en hjälte.
Siegfried Gladen...
Vår nation vill tacka dig-
-och se till att du aldrig glöms bort.
Jag kan inte tro mina ögon!
Det kan alltid göras lite bättre.
Låt inte tröttheten svika er!
Givakt!
Mina elever...
Idag ska vi träna höjdhopp, vilket är min favoritgren.
Det krävs total kroppskontroll.
Magen måste vara hård som en bräda, så att hela kroppen får understöd.
Om ni trycker in magen, presterar ni inte något.
Hård som en bräda.
Vem vill börja först?
Du, boxaren, kom hit.
Hård som en bräda, kom igen.
Slå till mig...
Bra gjort...
Ställ er i led nu!
Det var modigt gjort.
Vill du följa med hem till mig på söndag? Min far fyller år.
-Heil Hitler, unge herr Stein. -Heil Hitler, Johan.
Albrecht... Vad roligt att se dig. - Du måste nog vara Friedrich?
-Min son har berättat om dig. -Tack för inbjudan.
Det var inget.
Visa mig ditt rum.
-Inte illa. -De har alltid funnits här.
-Allting i huset? -Ja.
Snabba på...
Tack så mycket, jag är verkligen rörd.
Grattis på födelsedagen.
Grattis på födelsedagen, far.
Tack, Albrecht... Du har gått ner i vikt igen. Tränar du tillräckligt?
Ja, naturligtvis.
Det här är Friedrich...
Jag har hört mycket om dig. Välkommen.
Käre Heinrich...
Å er gamla kamraters vägnar, vill vi önska er att lycka till-
-och få en bra början i Warthegau.
Jag hoppas att ni har tillräckligt med färdigheter för att städa upp röran!
Käre far... Jag har skrivit...
...en födelsedikt till er.
Den går till så här, "Vid första..."
Tack, Albrecht. Det är nog bättre om jag får höra den lite senare.
Käre Franz...
Käre kompanjoner. Jag vill tacka er för den här stora festen.
Jag måste bara säga att uppgiften jag har fått-
-fyller hela mig med stolthet.
Jag skulle nog inte ha beviljats det i Berlin.
Vissa förstår inte mina metoder-
-men i det här landet är det Führern som bestämmer, och inte byråkraterna.
-Hur går det med din träning? -Mycket bra.
Albrecht ska bli Waffen SS-officer efter det att han examinerats.
Styrkan är väl inte direkt hans...
-Så det är du som är boxaren? -Och i perfekt form är han också.
-Kanske kan du visa oss vad du kan? -Vilken bra idé.
Mina herrar... Jag vill bjuda er till källaren efter måltiden.
Vår unga elit ska visa oss något utöver det vanliga.
Vilken bra idé.
Överraskad, eller hur? Jag brukar träna på fritiden för att hålla formen.
Klä av er... Ni ska visa oss vad ni har lärt er.
-Men Albrecht kan inte... -Varenda tysk kan boxas.
Vad ska det här föreställa? Ni behöver inte skona varandra.
-Slåss rättvist. -Nej...
Slå till mig då. Du måste göra det!
Slå till mig, din ynkrygg!
Du måste slåss!
Albrecht...
Han är helt utslagen.
-Oroa dig inte. Den satt precis. -Vilken särbegåvning.
Hans, hämta lite vodka åt ynglingen. - Vårt land behöver sådana som dig.
Några som dig vid den östra fronten-
-och kriget är över för gott... Skål!
-Men, herrn... -Den här är för dig.
-Ska jag köra er, unge herr Stein? -Ja, kör.
Lyssna på mig, Albrecht...
Givakt!
Vänd er mot mig!
Elever... Jag har goda nyheter åt er.
På grund av ökade luftangrepp-
-har Wehrmacht kallat in Napolas elever.
Igår anmälde sig hela vår åttonde klass frivilligt.
Den här hjälpen som de får kommer att lyfta hela Riket-
-och skrämma fienden till döds.
Jag är fylld med stolthet-
-för att folk med en andra utbildning-
-har gjort sig tillgänglig, och inte vänt ryggen åt.
Heil Hitler, mina elever!
De kommer i alla fall inte vara här.
-Hur länge ska du vara arg på mig? -Det är jag inte.
Jag är rädd.
För vad?
Friedrich...
Vakna...
Vad är det?
Din far.
Framåt, marsch! Ut med er!
Givakt!
Jag vill rapportera att den sjunde klassen har samlats.
Heil Hitler, elever!
Elever! Vi har ett problem.
Igår kom det en transport med krigsfångar till Allenstein-stationen.
Tolv ryssar lyckades fly till skogen, nära Karlstadt.
De lyckades övermanna två vakter, och fick sedan tag på deras vapen.
Ingen känner till området bättre än er, därför vill jag att ni hjälper oss.
Om ni vill ta del av det här farliga ingripandet-
-och tillfångata de här vilda djuren, svara mig då med ett högt "Ja, herrn!".
Ja, herrn!
Då så, utgå!
Ta ammunition själva.
-Skarp ammunition? -Ja, vad trodde du?
Att vi skulle tillfångata dem med bara händer? - Nästa!
Kör!
Elever... Gör ert bästa nu och låt dem inte komma undan.
Jag kommer personligen att belöna den plikttrognaste enheten med ett järnkors.
Ladda era vapen!
Osäkra dem!
Marschera ut!
Stanna!
Stanna... Upp med händerna, annars skjuter vi!
Jag såg någon där, han hade något i handen.
De var bara barn.
Snabbt, ge mig bandage... Kom igen!
-Vad säger han? -Jag vet inte.
Det hjälper inte... Albrecht!
Lugn, allting kommer att bli bra.
Han är död.
Det är dags. Vi måste gå!
Vad har hänt? Rapportera.
-Fem fångar sköts under flyktförsöket. -Är det den siste?
-Ja! -Flytta på dig, Albrecht.
Far, nej!
Våga inte ens att säga emot mig framför folk!
Förstår du?!
-Ja, far. -Bra gjort, elever. Rör på er nu.
Det finns fortfarande flera av dem. - Du också, rör på dig!
-Herrn, vi... -Och vad vill du?
Ja, visst... - Kom nu, Albrecht.
Vi går vidare.
-Skärp dig! -Ska jag skärpa mig?!
Vet ni vad vi har gjort precis?
Vi var inte tvungna att skjuta dem.
-Var vi det?! -Jag gav dig ju inga order.
-Din far sa ju att de var beväpnade. -Vad stirrar du på?!
-Jag stirrar inte på dig. -Jag vet vad du tänker...
Stirra inte på mig så där!
-Albrecht! -Stanna här, det spelar ändå ingen roll.
Weimer, var det du som sköt honom?
Svar på min fråga. Jag frågade dig något.
Är du döv, eller?
-Sluta upp med det där! -Jag tar hand om det. Ta deras vapen.
Är ni dumma i huvudet? Det här är ett uppdrag!
In med er.
Kom igen, rör på er.
Ni har tur att ryssarna inte rövade bort er.
Du lämnar fängelset imorgon.
Du följer med mig.
-Christoph? -Håll käften, Hefe.
-Men jag vill prata... -Håll käften, för helvete.
Givakt!
Sätt er ner.
Ta fram era anteckningshäften, ni ska skriva en uppsats.
"Vinterlandskap som bakgrund för tyska riddarsagor."
Ni har en timme på er, från och med nu.
Då så, tiden är över.
Christoph, kom fram till tavlan och börja läsa.
Varsågod.
"Vinterlandskap som bakgrund för tyska riddarsagor."
"Vinterlandskapet som bakgrund var mycket viktig för tyska riddarsagor."
"De tidiga källorna visar hur stor roll vinterlandskapet hade inom historia..."
Det räcker, sätt dig ner.
Albrecht, kom fram och läs.
Varsågod.
Jag vill inte vara barnslig, men...
"Vintern och frisk snö vaknar till liv inombords."
"En känsla av dold lycka."
"Kanske för att som barn trodde vi att snön var detsamma som julen."
"I mina drömmar brukade jag vara riddare och räddade jungfrun ur drakens klor..."
"...och befriade världen från ondska."
"När vi gav oss ut för att leta efter fångarna igår..."
"...kom jag plötsligt ihåg pojken som ville befria världen från ondska."
-Albrecht, det räcker. -"När vi återvände, förstod jag"-
-"att det var jag själv som var ondskan, den ondskan som jag ville befria."
-Albrecht, det räcker. -"Att döda fångar är inte acceptabelt."
"De var inte beväpnade, som Stein sa."
-"Vi sköt inte män, utan barn." -Ut härifrån!
Vad har du att säga om ditt uppträdande?
Vet du vilken svår sits du har fått mig att hamna i?
Jag tror inte att du har en enda aning om vilka privilegier du har här.
Vet du hur mycket jag skulle offra för att examineras från en skola?
Jag fick inte den möjligheten-
-för att vi 16 års ålder hade jag redan hunnit att jobba i tre år.
Men du...
Du strövtågar genom allt bara. Men det är nog med sådant nu.
Du ska skriva en uppsats, där du ska förklara verkligheten.
Och jag förväntar mig att du självmant går med i SS.
Jag har redan pratat med Börner. Ukraina passar dig bäst i nuläget.
-Jag kan inte. -Vad sa du?
Jag får inte skriva något...
...för att igår skrev jag mina åsikter.
Jag ska få in en uppsats imorgon, annars överlever du inte det här.
Då så, ut ur fängelset.
-Vad är det som pågår? -Albrecht kränkte sin far på lektionen.
Vad sa du?
Albrecht...
Vad har hänt?
Jag fyller 17 om en vecka...
...därför skickar min far mig till den östra fronten.
Förutom det ska jag skriva en uppsats och rätta till allting.
-Var du tvungen att skriva så? -Det gick inte på ett annat sätt.
-Varför inte? -Det kunde inte du heller-
-när du slog till tränaren.
-Det var något annat. -Var det?
-Ja, men du hjälpte inte någon precis! -Jo, det gjorde jag.
Vem var det du hjälpte? Förklara för mig, jag förstår inte!
Jag hjälpte mig själv.
Verkligen, hjälpte du dig själv? Och de andra tänkte du inte på, eller hur?!
Säg något!
Din jävla egoist!
Det var den första uppsatsen som min far har läst.
Vad ska du göra nu?
Jag vet inte.
Upp och rör på er! Om tio minuter vill jag ser vid sjön!
När jag säger tio minuter...
...då menar jag att ni ska vara vid sjön om tio minuter!
Då så...
Ni ska ner genom hålet...
...och simma till det andra hålet.
Den som blir klar, får gå upp och tvätta sig och sedan äta frukost.
Christoph, du är först ut... Kom igen, varmare kan det inte bli!
Christian och Peter, gå till det andra hålet.
Gå till ditt rum.
Friedrich, det är din tur.
Albrecht, det är din tur.
Tjaden, det är din tur!
Albrecht...!
Albrecht, nej!
För svag...
Han var helt enkelt för svag.
DÖDSRUNA.
Varsågod...
Friedrich...
Bra att du har vaknat.
Jag vill att den här kommer med vid den kommande upplagan.
Nej.
Men...
...vi har inte begravt honom. Ni kan inte göra så...
Folk dör för sin Führer, sitt fosterland och sin nation, men inte på det sättet.
Hans föräldrar sa att du var orsaken till Albrechts död och frågade mig-
-om jag hade förlåtit dig för det.
Både kände starkt-
-att deras son förändrades när han träffade dig.
Men jag försvarade dig. Oroa dig inte.
Jag vet hur mycket matchen på lördag betyder för dig.
Jag ser det som ett tecken på tillit och tacksamhet-
-för chansen du fick här.
Tack, du kan gå nu.
Hur är det?
Det som hände i skogen var hemskt...
...och Albrechts död var svår.
Men just nu måste du tänka på dig själv, din framtid och ditt liv.
Det finns tränare från andra skolor bland publiken.
Gör det klart för dig.
Få honom att gråta.
Ni kan reglerna... Inga slag under bältet.
Jag vill ha en ren match. Till era hörnor nu.
Ett, två...
...tre...
...fyra...
Klä av dig allt.
Underkläderna tillhör oss också.
Avlägsna dig.
Snabbare, Weimer.
Nu går vi.
TILLS 1945 FANNS DET 40 UTPOSTER RUNTOM I RIKET MED ÖVER 15 000 ELEVER.
NÄR DET GICK UT ATT KRIGET VAR FÖRLORAT, SKICKADES ELEVERNA UT I EN "SISTA KAMP".
BLINDA AV FANATISM, GJORDE DE HÅRT MOTSTÅND. HÄLFTEN AV DEM DOG.
Översatt av: OzZ
www.undertexter.se